På operationsbordet är man som mest sårbar: Naken, blottad...
Jag behöver inte en syster till. Hon är en lögnaktig lögnhals!
Jag skulle ha vetat om mamma var gravid när jag var fem år.
- Ut! - Hon är ett psykfall.
Jag blir förföljd! Det är olagligt.
- Vad är det? - Jag är naken!
Och? Det är väl ingen stor grej. Jag har faktiskt en kris.
Okej, du har ett fantastiskt paket. Jo är lyckligt lottad.
- Kan vi prata om mig nu? Vad är det? - Jag vet att jag är din person.
Jag kanske måste låtsas gilla din mans hår-
- men i dag måste jag få styrelsen att ge mig jobb. Jag är arbetslös!
Jag har övat hela natten. Jag måste få duscha - ifred!
- Du lyssnade inte! - Jag bryr mig inte heller.
Hjärtläkaren tror att hon är min syster.
- Va? Det är ju helgalet! - Tack.
Han står i duschen och hon står bredvid.
- Gå in dit, då. - Det tänker jag inte göra.
- Du är ju flickvännen. - Ja, men... De är ett lag.
Jag passar inte in. Hon ser mig som en dum, naken tjej i sängen.
- Gå och var dum i duschen, då. - Jag är kirurg och förtjänar respekt.
Du står i pyjamas och tjuvlyssnar. Vilken respekt kan du få?
Hon stal min Alex. När Cristina Yang var här hände aldrig det här.
Gud, du är rädd för Meredith Grey!
- Nähä! Är du? - Nej.
- Hej. - Hej, dr Grey.
Hälsa Alex att jag väntar. Om någon frågar, så är jag sjuk.
Huden är inget bra pansar. Den är mjuk och spricker lätt.
- Jag ska bara hålla ett föredrag. - Inget mer.
Jag måste ta det lugnare. Vi har barn, Arizona är fellow-
-och vi försöker få ett barn till.
- Jag förstår. - Jag har sagt nej.
Ja. Du ska få träffa lite folk.
Navy SEAL, gröna baskrar... Skadade soldater från USA: s främsta förband.
Men om du inte hinner hjälpa landets hjältar...
Jag gillar dig inte.
Sen riktade jag nålen mot blodflödet in i parabiotiska massan.
- För att motverka parasitering... - Ja. Sen tog jag bort lite fostervatten.
- Och hon gick tiden ut? - Ja.
Många månader efter min operation.
- Varför antecknar du inte? - Förlåt, jag trodde vi småpratade.
- Jag trodde du var min fellow. - Ja. Absolut!
Det är jättespännande, men jag har inte kommit in i det än.
Ge mig fyra... tre veckor. Jag har många patienter...
Dr Robbins. När du är min fellow är vi inte likar.
Fyra veckor är 10 % av en graviditet.
På den tiden hinner fostrets lungor utvecklas helt.
Allt händer väldigt fort in utero. Du måste kunna hålla jämna steg.
Skaffa ett anteckningsblock.
Avery, jag har en del gamla fall som jag måste ta itu med.
- Vill du ha hjälp? - Lägg mötet en annan dag.
- Nej. - Ska vi flytta mötet? Bra!
- Vi har fått tid i kväll... - Vi flyttar inget.
- Funkar i morgon? - Nej.
Lyssna! Vi ska välja en ny styrelseledamot... i kväll.
- Uppfattat? - Derek!
- Varför får Schneider karbamazepin? - Antiepileptika.
Jag har redan skrivit ut valproinsyra. Du får låta bli mina patienter.
- Jag gör mitt jobb. - Nej, du gör mitt jobb.
Jag är chef nu. Om det stör dig, prata med styrelsen.
Tills vidare hör jag av mig när du behövs.
Vad hände med mina ileostomier?
Varsågod! Jag ändrade i ert schema.
Ni ska konkurrera med Karev och vill säkert öva.
Jag behöver inte öva.
- Säkert? Karev har vänner i styrelsen. - Det har jag också.
- Grey var på toa med honom. - Riktigt så nära är jag inte.
Edwards, jag tänker bara säga sanningen: att jag förtjänar jobbet.
Om nån av dem får för sig att det finns något alternativ-
-vägleder jag den personen rätt-
- innan han eller hon avslöjar sig som idiot.
Bilolycka... Varför söker de mig?
- Sköter inte Grey akuten i dag? - Hon är sjuk.
- Jag hade vetat om mamma var gravid. - Var det ett misstag?
Skrev nån "Ellis Grey" av en slump? Knappast, va?
- Pierce måste vilja ha nåt. - Arvet?
Det enda arv vi får är alzheimers.
- Det var dystert. - Men kul, va?
- Hon är inte min syster. - Fråga din mammas älskare.
- Jag frågar inte Richard Webber. - Han är den ende som kan ge svar.
Han är som min andra pappa. Om han visste skulle han berätta.
- Ska du till akuten? - Ja.
- Själv, då? - Ja.
Det verkade omfattande.
Jag berättade för henne, i går.
- Hur gick det? - Det kunde ha gått bättre.
Gör plats!
- Vad händer? - 37-åring körde in i en timmerbil.
Om ni inte behandlar patienten, flytta på er!
Ni hörde vad hon sa! Det här är inget uppträdande.
- Häftigt! - Edwards!
- Vi har 60 sekunder på oss. - En bit åt höger så hade han dött.
- Hur vill du gå vidare? - Göra en laparatomi.
Luftvägarna är blockerade. Intubera!
- Vänta, vi är snart klara. - Det finns inte tid.
Charlie, jag är rädd att din dag blir sämre.
Stoppa sågen!
Håll ut, Charlie. Vi är snart klara.
Fortsätt.
- Ge 100 propofol. - Okej.
- Bra jobbat. - Va?
Bra!
- Inget ligger i vägen. - På tre. Ett, två, tre.
Ett robotben? Som Terminator har?
- Snarare som "Six million dollar man". - Det kostar mer än så.
- Men helt gratis för dig, förstås. - Ett gratis robotben värt miljoner?
Jag har haft tre proteser. Alla gjorde ont. Vad gör det här...
Det är helt smärtfritt.
Ett gratis, smärtfritt robotben? Det låter påhittat.
Ja, dr Torres hittade på det. Det är nydanande.
- Dr Torres är ett geni... - Nu tar vi det lugnt.
Vi måste göra tester för att bedöma er lämplighet.
- Men allt är gratis. - Otroligt!
- Major Hunt har berättat allt om er. - Det kan jag tänka mig.
Jag har sagt hur upptagen jag är. Han bryr sig inte.
Jag har en egen avdelning. Hon vet vad jag kan.
Nu tar han med en kille som har offrat sitt ben för vårt land.
Hon vill att jag gör laborationer och skriver rapporter.
"Förlåt, men jag har en operation inbokad."
Vänta... Vill du boka av mötet med surrogatcentret?
- Nej, jag löser det! - Okej.
- Säg nåt hjälpsamt. - Du äger ett sjukhus.
Du uppfostrar en vacker flicka och räddar sjuka barn.
Du klarar det. Om någon kan, så är det du.
- Okej. Vi ses på centret. - Vi ska få ett till barn!
- Andning och cirkulation är okej. - GCS?
- Om du håller tyst... - Vad heter ni? - Steve.
- Glömde du hjälmen i dag? - Du ska få nåt mot smärtan.
Frakturen är rätt djup. Vi får göra en CT och angiografi.
- Jag avgör det. Flytta på dig! - Det ser illa ut. Låt mig ta det.
Dra åt helvete. Jag tar det.
- Ni kan hjälpas åt, som en familj. - Jag tar honom.
Vår uppsökande verksamhet i Afrika har gett 34 barn en ny chans.
Det gav även mig nånting: ansvar och passion.
Jag brinner för sjukhuset. Jag ser fram emot... Mer!
- Det är jättebra! - Jag vill inte göra fel. Det är Bailey.
Hon förlöste mitt barn och räddade livet på mig. Vad har du gjort för mig?
Varför är du inte hemma och super och beklagar dig för din man?
- Derek vet inget. - Inte?
- Jag kan inte prata med honom nu. - Han stannar här. Är du arg ändå?
- Du vann! - Nej, jag bad honom inte stanna.
Det var ingen kompromiss. Vi förlorade båda två.
- Och du pratar inte med honom? - Han spelar martyr.
Han vill att jag ska vara tacksam. Min karriär är lika viktig som hans.
Jag är solen. Jag är solen, och han kan dra åt helvete!
- Nu har vi fått nog. - Va?
Du kan sitta och supa och förstöra för mig-
- eller så kan vi göra nåt åt saken. Vill du det?
- Vad lätt den är! - Rent titan, med tretton sensorer.
Innan du får sätta på det måste sensorerna hitta dina nerver.
Elektromyogrammet visar toppar när musklerna drar ihop sig.
Spänn musklerna, Jeff.
- Jag får väl behålla benet? - Allt är finansierat, så... ja.
Förlåt, det lät säkert snålt. Jag har alltid velat vara soldat.
Jag drömmer om det jämt, att vara ute med gruppen.
Sen vaknar jag och försöker resa mig. Jag glömmer.
När ni pratar om gratis robotben tror jag att det är en dröm.
- Jeff, spänner du benmusklerna? - Ja.
Får jag ta ett kort? Det här vill mamma se.
Jeff, spänn musklerna hårdare.
- Vad är det? - Jag borde se toppar.
- Vad är det? - Vi har problem med myogrammet.
Nej, det är inte det.
- Jeff, jag... - Kan vi talas vid?
Ursäkta oss, Jeff.
- Det var opassande. - Du tänkte utesluta honom.
Ja, du såg väl myogrammet? Med en sån amputation går det inte.
- Det var en usel amputation. - Det blir så i fält, Callie.
Jag vet! Jag bryr mig verkligen om honom.
Vet du vem som inte bryr sig? Robotbenet.
Det bryr sig om att inga signaler når musklerna-
- vilket betyder att de inte kan nå robotbenet.
Du kan lösa det.
Lyssnar du inte, Owen, eller spelar du dum?
- Lös det! - Jag kan inte!
- Det är en order! - En order? Vem tror du att du är?
- Jag är din chef. - På kirurgen, ja.
På mitt labb är det jag som bestämmer! Uppfattat?
Efter allt hopp du gav honom?
Det var du som gjorde det, med allt prat om "gratis, smärtfria robotben".
Jag måste krossa hans drömmar på grund av dig!
Dra på tre. Är ni redo?
Ett... två... tre.
Ta det varligt. Lugnt och försiktigt.
Okej. Klämma!
- Håll emot. - Ja.
Sug. Jag behöver fri sikt.
- Okej. - Det var snabbt jobbat!
- Det var inte första gången. - Hoppas jag lär mig.
- Jo då. - Efter fyra tusen gånger.
Jag hörde att du och Hunt grälade i korridoren.
Skvallrade han? Skäll ut mig för olydnad-
-men jag tar inte order i mitt labb...
Det ber jag dig inte göra. Jag ber dig att inte ha skrikmatcher i korridorerna.
När styrelsemedlemmar gör sånt-
- måste jag ta paus från läkarjobbet och börja jobba som rastvakt.
Jag måste föreläsa om ansvar för dig, och det slipper jag gärna.
Jag hinner med tre ingrepp om dagen, på bra dagar. Korta ingrepp.
Jag lyfter tuttar och rumpor. Jag vill göra ett intensivt ingrepp.
Ett sånt man får ont i fötterna av för att man har stått upp så länge.
Ett sånt man får ont i hjärnan av för att man måste improvisera.
Men, nej. Jag är ju styrelseordförande.
Grey är sjuk, din fru dumpar operationer-
- och syskonen Shepherd grälar. Yang ger oss "Bailey mot Karev".
Webber verkar kåt på hjärtkirurgen, som är typ tolv år gammal.
Och du och Hunt grälar. Jag är inte kirurg, jag är rastvakt!
Jag ska sluta skrika i korridoren.
- Vad är det? - Hunt ivrar för en patient.
Hur gärna han än vill hjälpa honom så skickar nerverna inga signaler.
- Det finns inget jag kan göra. - Det finns nåt jag kan göra.
Återinnervation. Jag gör en omdirigering.
Det är som att köra runt vägarbeten.
Jag delar på nerven och kopplar in den där den behövs.
- Du borde vara mer än rastvakt. - Eller hur!
Jag är färdig. Lungorna är räddade.
Jag är klar med splenektomin. Vi kan gå över till diafragma.
Det här har varit den bästa dagen sen jag kom hit.
- Du har varit duktig. - Du är otrolig!
- En splenektomi på 15 sekunder! - Tjugo.
Arton. Jag tittade kanske på klockan.
Det var inspirerande. Tack ska ni ha.
- Tarmen verkar intakt. - Vi kollar igen.
- Bailey, tar ni resten? - Ja då.
Användarnamn och lösenord?
- Det är olagligt. - Vi loggar in i sjukhussystemet.
För att se Pierces födelsedatum. Det är olagligt!
Det är att fingera sin identitet också.
Vi borde kunna visa att din mamma inte var gravid då.
Foton, videoklipp... Du kan motbevisa Pierce.
Du är inte som Cristina. Vi hade dansat.
Jag vet.
Då ska vi se... Pierce är född den 22 november 1983.
Din mamma borde ha varit på smällen våren 1983. Vad hände då?
- Vad är det? - Hon försökte begå självmord.
Då var det klart. Vill du öva på ditt tal?
Eller fokusera på att mr Hays hämtar sig.
- Men Karev... - Jag är rädd för ormar.
Jag är rädd för spindlar och, även om det är irrationellt-
- så är jag rädd att en haj väntar på mig i simbassängen.
- Varför? - Det är irrationellt.
Jag är rädd för sånt. Inte för Alex Karev.
Det borde du inte vara. Du borde vara rädd för alla andra.
- Va? - Alex Karev är som Greys bror.
Han köpte hennes hus och fick hit hennes dotter.
Robbins är Karevs mentor, och Torres är gift med Robbins.
Jackson Avery är Karevs kompis och Avery fattar ibland dåliga beslut.
Hej, dr Herman. Rapporten är inte klar.
Jag har ett barn med neuroblastom och mamman överreagerade...
Dr Robbins, inom fosterkirurgi är varje patient inuti en mamma.
En mamma vars oro är en biologisk nödvändighet.
- Om du saknar förmågan... - Det gör jag inte!
Mammor är min grej. Jag lär andra att hantera dem.
- Jag behöver dina dokument. - Okej, jag ska fixa fram dem.
- Jag kan hantera mammor! - Ja.
Precis efter det flyttade vi till Boston.
Jag var fem år gammal. Alla minnen är suddiga.
Blev din mamma tjock och sen smal?
Tiden efter självmordsförsöket är som en dimma.
Vi kan väl slipa på ditt tal.
Nej, jag tittar på akutintagningar i juni 1983.
- Hur då? - Allt finns datoriserat nu.
- Hur kan du sitta i styrelsen? - Där. Där är det.
- Klicka inte, för jag är inte redo. - Är man nånsin det?
"Patienten har skurit sig i handlederna."
Skrolla ner.
- Beta-hCG var positivt. - Hon var gravid.
- Titta här. - "Berättade om graviditeten."
"Patienten visste inte att hon var gravid."
Hon är min syster!
Jag är skyldig dig en ursäkt.
Tänkte du ge mig en?
Förlåt. Okej?
Nej! Förklara varför du skrek på mig, gav mig order och var en idiot.
Det är inte okej.
Jag behöver nåt som är... bra.
Jag behöver nåt som känns rätt.
Jag är inte deprimerad. Mitt hjärta har inte brustit.
Jag sörjer inte. Hon är inte död, hon frodas.
Hon lever ut sina drömmar och jag är stolt över henne.
Men å andra sidan känns det inte rättvist.
Det känns inte rätt eller bra.
Hon lever vidare, lycklig, utan mig.
Varje morgon vaknar jag med ett tomrum...
...och en känsla av att mina drömmar är förbi.
Jag kanske hade egna drömmar, men nu är de förbi.
Jag kommer att förbli singel. Ingen fru, inga barn, ingen familj.
Hon var min familj.
Nu är hon nån annanstans. Jag lät henne åka.
Det är bra. Det är bättre... för henne.
Men för min del...
Jag behöver nåt som är bra, ett skäl att kliva upp varje dag.
Annars hamnar jag i grottan där jag var innan jag träffade henne.
Hon räddade mig.
Du minns hur jag var. Jag var... mörk.
Kriget gjorde mig mörk.
Mörkret finns kvar inom mig, hon lyste bara upp det.
Jag ville bara...
...hålla tillbaka mörkret genom att göra nånting bra.
De där killarna påminner mig...
Jag behöver nåt som är bra.
Det var därför jag släpade med dig och försökte få din hjälp.
Det var därför jag pressade på.
Jag vill inte prata om det mer. Är allt okej mellan oss nu?
- Okej. Owen? - Men, vad fasen...!
Nej, jag tänkte bara fråga om du ville...
Vill du se Jeffs operation? Jackson ska göra återinnervation.
Han flyttar nerverna så de når robotsensorerna.
Vill du titta på?
- Hur mår vår mc-kille? - Min mc-kille? Jag räddade honom.
- Amy, du behöver inte bevisa nåt. - Jag vet.
Men om du försöker bräcka mig, så förlorar du.
Mitt cv slår ditt. Jag är bättre.
- Gud, vilken narcissist du är! - Jag har hållit på längre än du.
Ta dig i röven.
- Var är dr Shepherd? - Jag är dr Shepherd.
- Ms dr Shepherd. Jag har bilderna. - Får jag se? Jag är dr Shepherd!
- Vi lagade blödningen... - Där är ett stort aneurysm.
- Ja, det har vuxit. - Okej. Boka en sal och assistera.
- Jag säger till henne. - Assistera mig.
- Det är hennes patient. - Nej.
Säg till henne eller inte, men boka en sal.
Vad ska du göra nu? Prata med henne?
- Richard kommer hit. Är det okej? - Ja, visst.
Vi har styrelsemöte och jag vill inte stressa-
-men jag måste förbereda mig.
Alex, du har ett bra tal. Varför är du så...?
Jag vill verkligen ha jobbet.
Yang trodde att jag kunde mer. För första gången tror jag också det.
Jag tycker att jag har nåt att erbjuda. Jag är livrädd att det ska gå fel.
Ta den tid ni behöver.
Tack.
- När upptäckte du? - Så fort jag träffade Maggie Pierce.
- Så Ellis berättade inget? - Tror du inte...
När Pierce frågade om din mamma var det som att bli påkörd.
När hon frågade om dig...
När var det?
Samma kväll som köpcentret exploderade.
För en vecka sen! Du visste att jag hade en syster och du hade en dotter-
- och så sa du inget till mig? Eller till henne...
- Jag försökte. - Vad är det med dig?
Tror du inte att jag vill? Jag har försökt!
- När tänkte du göra det? - Helst för trettio år sen!
Jag hade velat vara pappa och få känna mitt barn.
Jag hade velat få ha en röst.
Din mamma tog den chansen ifrån mig.
- Skyddskläder! - Du är ju inte sann!
- Sug. - Amy, du behövs inte. - Du ska få!
- Kepner, undan! - Du har satt mig i en svår sits.
Amy, hans prognos var usel. Jag gick in endovaskulärt...
- ...men han började blöda. - Jag ser det.
Varför funkar inte sugen? - Byt behållare.
- Amy! - Jag ser. Ge 100 mannitol.
- Han får bråck. - Han hinner nog inte.
- Hans blod levras inte längre. - Kolla pupillerna.
- Vidgade. Ingen kräkreflex. - Han är nog redan hjärndöd.
Sen flyttade ni till Boston. Hon sa inget om att hon var gravid.
Jag hade ingen röst. Hon visste och hon flydde.
- Jag beklagar. - Det är bara det att...
Vi hade en fin dag ihop i dag. Hon är nån som jag vill lära känna.
Hon vill få svar om sin biomamma.
Du är hennes svar. Du måste berätta det. Nu!
Ellis fattade beslutet åt dig. Gör inte likadant mot Pierce.
- Tar du knänerven till lårmuskeln? - Ja, precis.
Om man gör det vid amputationen slipper man göra två operationer.
Ja, det tar bara två, tre minuter längre. Det är ju en genial idé!
Tack.
Nämnde jag att Hunt och jag har ett projekt för veteraner?
- Har vi? - Vi tar en del av mitt anslag.
Det ska användas till proteser för veteraner. Gratis och smärtfritt.
Det låter jättebra. Och bra för sjukhuset. Bra jobbat!
Vill du vara med? Om du inte har fullt upp som rastvakt...
Ni behöver ju en plastikkirurg som kan nerver...
Usch! Han försökte låtsas att han hade vänner på lekplatsen.
- Låtsas inte att du har vänner. - Försök inte spela cool. Tragiskt...
Käften!
Återinnervationen gör det revolutionerande.
Patienterna kan få otrolig kontroll. Jag kan helt förändra amputationer!
- Det låter som om du vill göra det. - Ja.
Jag vet att det kommer att ta tid, men jag tror att...
Menar du att vi borde vänta med barnet?
- Nej. Varför säger du så? - Du sa att vi får ont om tid.
Du ska säga: "Det är lugnt. Vi fixar det."
Du ska stötta mig, som jag har stöttat dig.
Tänk om vi inte klarar det. Tänk om vi inte kan göra allt.
Menar du att du inte... vill ha barn?
Varför är vi här i så fall, om du inte vill ha barn?
- Det sa jag inte. - Du vill inte bli gravid.
Jag kan inte. Sen hittar vi det här-
- och då hittar du en ny ursäkt. Det är ju uppenbart!
Säg det! Säg att du inte vill ha barn.
Hej.
35-årig man som kastats från sin mc, utan hjälm. CT: n visade...
- Vad är det? - Jag kan göra det där.
- Ska du sno det också? - Jag vill hjälpa till. Han var körd.
Han var mitt ansvar. Jag behöver inget mer översitteri.
- Översitteri? Jag ville vara snäll. - Jag fattar!
Du var neurokirurgernas kung, men det blev inte så-
-och då måste du ta över sjukhuset.
Du borde förstå att det var framtiden.
Vi hade drömt om sånt i skolan, om det ens hade verkat möjligt.
Du borde inte ha övergett det, och du ska inte bestraffa folk för dina val.
Jag hade inget val. Meredith gjorde ett val, och jag blev trängd.
Jag älskar mina barn och min fru och vill ge henne allt jag kan.
Men en sån här chans dyker inte upp igen.
Högre kommer jag inte.
Jag har aldrig tagit ett karriärsteg bakåt, och det känns som hennes fel.
Jag vet hur det känns. Det händer mig just nu.
- Jag försöker inte... - Jag vet, men du gör det mot mig!
Och du vill ge Meredith allt, bara det inte drabbar dig.
Det är inte rättvist, men du får leva med dina val.
Jag försöker.
Jag vet. Vi försöker allihop.
Men ingen vill ge upp nåt. Eller ge med sig.
Och ingen borde behöva göra det. Eller hur?
- Hej! Dags för styrelsemötet. - Okej.
- Hur mår vårt mästerverk? - Bra.
- Kommer du? - Ja, jag kollar bara journalen.
Allt måste vara perfekt. De kommer ju att lära ut det här.
- Galet, va? - Ja.
- Ska vi gå? - Jag tar dit henne.
Okej, kom inte för sent. Vi borde ses och prata om studien.
- Ja, vi kan titta på det sen. - Okej.
- Allt väl? - Ja, jag bara...
Jag behöver också nåt som är bra.
Okej. Okej.
Hur illa är det på en skala 1-10?
- En sexa. - Okej.
- Fick du nån hjälp av Meredith? - Inte mycket. Jag får byta jobb.
- Ni tillbringade ju hela dagen ihop. - Hon har fullt upp med egna grejer.
- Vad då för grejer? - Strunt i det.
- Funkar det verkligen? - Du är jättesnygg.
- Dr Karev... - Dr Bailey.
Jag hälsar att du kommer.
- Pierce. - Hej, dr Webber!
- Vår spetsade kille mår strålande. - Jag måste berätta nåt.
- Jag borde ha sagt det förr. - Okej...
Ellis Grey och jag kände varann, väldigt väl.
- Vi hade ett förhållande... - Sluta prata.
Jag tänkte det första gången du sa att du känt min mamma.
Jag tänkte: "Det kanske är han!" Sen sa du inget.
Dagarna gick och du sa inget, så jag tänkte att det inte kunde stämma.
För vem skulle göra så?
Vem skulle låta mig sitta där som en idiot och inte säga nåt?
Ingen som är schyst och ärlig. Så gör bara en ynkrygg.
Enda skälet till att du skulle göra så-
- är att du kände till mig och aldrig ville ha mig.
- Nej, så är det inte. - Varför ska jag tro dig?!
Det måste ha varit din mardröm att jag dök upp så här.
Var inte orolig, det var ännu värre för mig.
God kväll, dr Webber.
Kirurger lär sig vara osårbara. Vi har svårt att blottlägga oss.
- Hur mår du? - Det har varit en konstig dag.
- Du har ingen feber. - Jag var inte sjuk, men är lite full.
- Full? - Jag var hos Alex.
- Nu hänger jag inte med. - Det händer nåt galet.
- Du ville göra karriär här. - Lyssna.
Gav jag upp hjärnkartläggningen för att du ska skolka och supa?
För vi vet hur djupa såren kan bli.
Men sårbarhet är inte motsatsen till styrka.
Det är en nödvändig del.
Vi måste tvinga oss att vara öppna.
Att blottlägga oss.
Att erbjuda allt vi har...
...och hoppas att det duger.
Du var säkert bra.
De tar lång tid på sig.
Alex.
Annars lyckas vi aldrig.
- Grattis. - Jag... Karev!
Bailey.
Där är hon ju! Grattis!